Hvilken leilighet bor hun i?
Nest øverst, ut mot gata.
Vær stille nå. Jeg ringer.
SOS 112, hva har skjedd?
Det brenner...i Birkagatan 21!
Vi trenger hjelp nå! Jeg kommer ikke ut! Dere må hjelpe...
Vi begynner med leiligheten over. Ingen må forstyrre.
Ja, må hun leve...
–Beklager. –Gratulerer med dagen.
Takk, vennen min.
–Hva er den lyden? –Kanskje brannalarmen.
–Ta på deg skoene. –Skal vi ut herfra?
Nei. Men gjør deg klar.
Røyk i trappehuset. Kontakter vi Emil?
Jeg ringer brannvesenet først.
–Så du noen ild? –Nei, bare røyk.
–Ta på vesten, for sikkerhets skyld. –Vi går ut imens.
Men faen heller, ikke driv med...
Kan du hjelpe meg med denne jævla vesten?
Bort!
Anna–Lena! Hører du meg?
Om noen dager begynner en av de største rettssakene–
–om organisert kriminalitet i Sverige.
Med drap, narkotikaforbrytelser, utpressing og pengevasking.
Politiet slet i begynnelsen med å finne fellende beviser,–
–men har nå en sterkere sak.
Statsadvokatens sterkeste kort er hovedvitnet.
Det har oppgitt at Niklas Nordin og Henrik Östling...
Jeg fortalte ikke noe de ikke allerede visste!
Jeg kan trekke tilbake alt!
Jeg sier at politiet tvang meg! At de ville bli kvitt Niklas!
Én million! Jeg kan skaffe én million til i morgen!
Da politiet sprengte "Firmaet",–
–ble det en av Sveriges største narkosaker.
De tiltalte, Niklas Nordin og makker Henrik Östling,–
–er mistenkt for fortsatt å ha styrt virksomheten fra fengslet.
Ser det bra ut? Vi har blomst og støvler også.
–Helt greit. –Hva? Jeg er rålekker.
Si at han lever, for faen!
Han var død alt da vi kom.
–Hvordan faen kunne det skje? –Jeg vet ikke!
–Tage og Anna–Lena, da? –Dessverre.
De gjorde alt de kunne.
Har du kontaktet de pårørende?
–Jeg kan gjøre det. –Mimmi! Vi trenger deg her!
Her kommer bruden, her kommer bruden
Jeg som trodde du ville bli fri.
Flott. Stå på, min venn.
Jeg skal tenke på det.
...for å dele gleder og sorger med deg...
–...og være deg trofast... –...og være deg trofast...
–...til døden skiller oss. –...til døden skiller oss.
–Jeg, Hanna... –Jeg, Hanna...
–...tar deg Niklas... –...tar deg Niklas...
–...som ektemann... –...som ektemann...
...for å dele gleder og sorger med deg...og være deg trofast...
...til døden skiller oss.
Dere er nå ektemann og hustru.
–Kyss henne. –Nå slipper jeg taket, mamma.
Vet du hvorfor Anders ikke har fått permisjon?
Han har nok viktigere ting fore.
Så nå kommer dette til å stramme litt.
Så pust dypt inn. Sånn, ja. Og så...
Sånn.
–Sønnen min gifter seg i dag. –Ja, du sa det.
Jeg er endelig så heldig å få bli farfar.
–Når da? –Om en måneds tid, eller noe.
–Lever jeg da? –Jeg kan ikke garantere noe.
Det ville være hyggelig å få treffe den lille...
Det får du kanskje også, hvis du hører på anbefalingen min–
–og begynner med en cellegiftbehandling straks.
–...som en vannballong. –Det er bare en liten kul.
Så er det skinn og bein her.
Er du fornøyd med bryllupet ditt?
Den er så pen! Hun valgte den stiligste.
Nei, det er Niklas som har valgt den.
Milde måne! Det er vilt hva man kan få på kostymebutikker nå.
–Nicke! Kom. Gratulerer! Endelig! –Kongen av buret.
Ja, det er du virkelig.
Zac. Dette er Simon Svart, som jeg snakket om.
Simon her er litt VIP. Ikke berme som oss to.
–Du må skjerpe deg litt. –Jeg forstår det. Får jeg rappe deg?
–Nei, faen heller. Simon er familie. –Greit.
–Hei, hei! –Du kom deg også hit.
Kan jeg finne deg senere? Jeg må snakke litt.
–Det er det vanlige. –Barry?
Han betaler aldri. Det er greit så lenge du sier det,–
–men han glir rundt som om han eier sjappa.
Han skremmer bort folk fordi du skylder ham penger.
–Hvem har du i døra? –Han trakasserer dem alle.
–To millioner er mye penger for noen. –Hva tjener han på å ruinere meg?
Niklas. Du har ikke råd til å ha Barry som fiende.
Han er en tikkende bombe. Vi foreslår en avbetalingsplan. Enkelt.
Jeg sjekker om Östling har noe som kan få roet ned disse jævlene.
Be Lukas om å holde seg i nærheten hvis han begynner å rote mer.
Men han må ikke tirre ham. Hvordan går klubben?
–Du vil bli jævlig godt fornøyd. –Bra.
Det gjør så jævla vondt. Som å drite ut en roterende sofa.
Jeg kan hjelpe deg. Hvis du vil.
–Hvis ikke Niklas kan. –Det skal nok gå bra, Klara.
Jeg må være sammen med mannen min. Vi har bare en time.
Til hva da?
Han kan få 10 000 i uka.
Kan jeg få låne min splitter nye mann et øyeblikk?
–Nå er vi ferdige her. –Ja, gratulerer.
En time var tydeligvis nok til å bli gravid.
De elsker hverandre. Et lite knull på veien er bare bra for barnet.
Hva vet de om kjærligheten?
Så fin. Og dette er den fineste ringen jeg har sett.
–Jeg elsker den. –Du skal få en ny.
Hva? Tuller du med meg?
Det kommer snart noen og henter denne.
–Hvem da? Nissen? –Ikke spør. Det er en investering.
Hvis alt går som det skal, er jeg ute snart. Da kjøper vi en ny sammen.
Skolen må fortelle sånt tidsnok til foreldrene.
Hvordan kan vi ellers ta det opp hjemme?
–Beklager at jeg er sen. –Du må være Linus' mor.
–Ja, Sandra Emerson. –Vær så god. Det er hans plass.
Vi snakker om aktivitetene utenfor skolen.
Vi vil at alle skal engasjere seg ordentlig.
–Først vårmusikalen. –Jeg var ikke ferdig.
Vi har ikke fått E–post om noe forbud mot løping i gangene.
Jeg vil vite reglene for å kunne fortelle datteren min det.
Nå får hun tilsnakk uten å kunne forholde seg til det.
Det er for alles trivsel. Barna var med på å bestemme i den saken.
Men hvor er informasjonen? Jeg sparer alle E–postene mine,–
–og datteren min har ikke sagt noe om det.
–Unnskyld meg. Hei. –Hei.
Jeg er Kaspers far. Kasper og Linus er kompiser.
Jeg skulle bare si at...jeg løp i trappa.
Nei, men... Linus sa at du søker jobb?
–Det stemmer. –Jeg driver en butikk.
Jeg kunne faktisk trenge litt hjelp. Kanskje du vil ...?
–Jobbe hos deg? –Ja.
Det er en butikk med barneklær i sentrum. Du kan ha sett den.
Å, er den din? Får jeg lønn?
Selvsagt får du lønn. Hva sier du?
–Ja, hvorfor ikke? –Bra, greit.
Når begynner jeg?
Du bor jo som en havfrue. Niklas er snart ute...
Det har vi ingen anelse om.
Ellers kan jeg og Vincent flytte inn hos deg.
–Fy, så tung. –Hei. Hanna Nordin?
–Du har noe til meg. –Å ja vel. Og hvem er du da?
Ringen, altså.
Hva?
–Hva? Skal du gi henne ringen? –Takk.
Hvorfor ga du henne ringen? Hvem faen var det?
Jeg vet ikke. Kom nå!
–Hva? –Jeg vet ikke...
–Kjente du henne? –Nei.
–Hvorfor skulle hun ha ringen din? –Jeg orker ikke å ta det nå, Kattis.
Jeg vedder på at Sonja er på Bahamas og drikker paraply...
–Det var herlig. –Gjorde du det? Bra.
Fortell meg alle detaljene. Bra. Jeg også.
Hallo.
–Er leksene gjort? –Hva tror du?
–Jeg tror nei. –Du tror feil.
–Nå kom mamma hjem. –Hei, Sheila!
Hei, min svenske mamma!
–Hvordan går det? –Bra, takk.
–Er du på jobb? –Ja. Tidlig lunsj.
–Hils Beth fra meg. –Ja, absolutt.
–Jeg ringer deg senere. –Greit.
Jeg elsker deg.
–"Kyss, kyss, knull meg, da." –Stille. Gi deg.
–Hvordan gikk terapien? –Bra.
Kristina kjøpte billetter til Back to the Zoo på fredag.
–Det er på Kåken. –Kan jeg være med?
–Nei. –Du vet at Kåken er i Stockholm.
Hva? Nei, nei. Nei, absolutt ikke.
–Vi drar hjem rett etterpå. –Nei. Det er nei–nei.
–Jeg har allerede sagt ja. –Skyld på meg. Nei.
Kanskje de spiller i Uppsala?
Back to the Zoo er egentlig ganske dårlige.
Sa du ikke at du hadde gjort leksene?
I teorien. De må skrives ned også.
–Hvordan gikk foreldremøtet? –Passer du på meg hele tiden?
Ja.
Ja vel. Er det Kaspers far?
Hvem er det?
–Greit. –Plan B.
Har du hørt om drapet? Hovedvitnet Gunde Prahl.
–Jeg vil at dere skal flytte. –Hva? Vet noen at vi er her?
Nei, men vi må være sikre.
Jeg hadde håpet at det ikke skulle bli nødvendig, men nå må du vitne.
Jeg kommer ikke til å vitne. Slett ikke!
Politibeskyttelsen hjalp ikke ham.
Vi tar en ting av gangen. Jeg vil flytte dere først.
Når må vi flytte?
Det vil ta noen dager, men snart.
Vennen min. Vennen min. Du må pusse tennene og kle av deg.
Jeg fikk overføring på grunn av... Ja, du vet.
Så jeg får sone den siste tiden her sammen med deg.
Det er jo faren min!
Au.
–Skal du i retten? –På en måte.
–Hva sa de på sykehuset? –Vel...
Ett minutt?
Du kan rolig begynne å forberede begravelsestalen.
Hva? Men du må jo kjempe imot.
Hvor lenge?
Lenge nok til å ordne opp i alt det praktiske.
Jeg har bedt Simon om å se over aktivaene–
–som så skal deles likt mellom deg og Sonja.
–Tror du at Sonja kommer tilbake? –Ja, jeg vet det.
Og når hun kommer, skal pengene være her og deles likt mellom dere.
–Tiden er ute. –Jeg har nettopp satt meg ned.
Jeg snakker med min kreftsyke far.
Niklas. Det går bra. Gå nå. Vi kan snakke sammen etterpå.
Vi er jo naboer nå.
Du blir jo snart farfar. Du må holde ut til da.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Vi psyker ut dama.
–Hvorfor har du en sånn? –Den har kona skaffet meg.
Aggressive småbarnsmødre som kommer inn, vet du.
Jeg vet ikke hvordan den fungerer.
–Fanken... –Der var den klar.
Hvor vil du ha denne esken?
Jeg vet ikke helt. Kanskje ute på lageret.
Nå tar vi kaffepause. Det er jo ikke akkurat rush her.
–Hva har du jobbet med før? –Økonomi.
Å, økonomi.
Ja vel.
På kontor. Økonomianalyse AB.
Når man jobber sammen, så drikker man kaffe sammen.
Og når man drikker kaffe, så snakker man iblant.
Bokføring, bokavslutning, kvartalsrapporter...
Bra. Jeg avskyr tall, men da kan kanskje du ...?
–Ja, jeg liker tall. –Flott.
Den der... Snakker om at vi lever i vernet bedrift.
–Hei. –Hei! Jeg fikser det.
Aggressiv småbarnsmamma.
Jeg har holdt av en plass til deg.
Man må være ute i god tid. Gribbene er tidlig ute.
Jeg ser det.
–Han er ikke blitt yngre med årene. –Hvem da?
–Henke. –Henke?
–Henrik Östling. –Å ja.
Jeg trodde at han var mye yngre.
Niklas? Har det gått bra? Fikk du gjort noe med Fickans informasjon?
–Får du ikke lese avisene? –Jeg får knapt se meg i speilet.
Henrik? Har en frosk vanntett rumpe?
Tingretten holder forhandlinger i straffesaken–
–mot Östling. Parter og advokater innkalles til sal 3.
Sjekker du togtabellene? De går hele natta.
Jeg har nok ikke råd til drosje. En Uber, i så fall.
Du er så jævla dum.
Det er bare broren min. Jeg ringer når jeg er på vei.
–Tuller du med meg? –Hold kjeft.
–Du drar ikke til Stockholm! –Jeg kjenner ingen der.
–Da sier jeg det til mamma. –Nei, Gustav...
Da forteller jeg om de 800 Euroene i skrivebordet ditt.
–Jeg sparer. –Du vil dra til Sydney?
–Nei, mamma. –Greit. Du får 100 spenn.
Litt mer.
–Dra til helvete. –Sånn, ja.
Så fint at vi kunne løse dette.
Hva faen driver du med? Nei, Gustav!
Sorry. Det handler ikke bare om deg.
Du fikk 200 kroner av meg! Faen.
Vi anmoder om at dagens rettsmøte avlyses–
–og saken berammes på nytt når vi har fått muligheten–
–til å utfylle forundersøkelsen med nye avhør.
Det er en alvorlig krenkelse av min klients rettigheter.
Jeg motsetter meg derfor dette.
Etter det som nylig har skjedd, trenger jeg mer tid–
–for å forberede meg på en ny rettssak.
Vi krever å få vite om det fins et annet vitne,–
–og hva dette vitnet kan tilføre saken som ikke alt er kommet fram.
Jeg håper selvsagt på å finne et nytt vitne...
Niklas... Niklas!
Finn Fickan. Finn ut hvem de har vridd rundt ballene på.
Jeg har sittet her lenge nok.
Han vil bare stikke kjepper i hjulene.
Nina!
Jeg må også snakke med moren til Linus. Vi snakkes. Bra, ha det.
Sandra. Kasper ringte og spurte om Linus kan overnatte hos oss.
–Jeg sa ja, men hva med deg? –Vi skulle gjøre mattelekser i kveld.
–Fredag kveld? –Ja vel. Oi.
–Er det i orden for deg? –Absolutt.
Hva sier du? Skal vi ta en øl etter jobben?
Jeg spanderer. Det er et hyggelig, italiensk sted rundt hjørnet.
Skål. Jeg trodde at det var en italiensk kro.
Hvor lenge har dere hatt butikken?
I fem år. Da startet kona den.
Hvor er hun nå?
Fint for Kasper. Han kan komme dit etter skolen, så vanker vi der.
Og barnetøy er faktisk ganske morsomt.
Ja...
Vi har hatt et litt vanskelig år.
Men...vi klarer oss.
–Så dere er separert? –Nei.
Min kone døde for et drøyt år siden.
Oi, men... Beklager. Jeg beklager.
Ja.
Linus sa at dere nettopp har flyttet tilbake hit fra Australia.
–Stilig. –Vi bodde i Sydney.
Det er snart en måned siden vi kom hjem.
Stemmer det at type alle verdens farligste dyr bor i Australia?
–Bra! –Var det derfor dere kom tilbake?
Nei, eksmannen min bor der. Vanskelig skilsmisse.
Greit.
Det var en lang og kjedelig historie.
–Han...traff en annen. –En yngre?
–Ja. –Blond?
Ja.
Og hvordan går det nå, da?
Det er godt å legge alle løgnene bak seg.
Skal du ha noe mat?
Kan vi ikke gå inn her? Broren min kjenner dørvakten.
–Jeg tror ikke det. –Toget går ikke før om 45 minutter.
Én drink. Vær så snill. Hallo? Hvorfor ikke?
–Nina? Kom igjen. –Ja vel, da.
Hva gjør dere? Så den er forbudt for barn?
Ja, vi ses i morgen. Bra. Suss. Ha det.
–Hva faen er det som foregår? –Nei, John.
Hva faen driver dere med?!
Jeg ringer politiet!
Hold kjeft!
Slipp!
–Jeg gjenkjenner deg... –Slipp henne!
Jeg har møtt deg før! Hva faen heter du?
–Kjenner du ham? –Nei.
Er alt i orden?
Nina? Gustav?
Nei, ikke sånn. Ekkelt. Det kommer jo spytt i den.
–Hvor har du vært? –Naboen.
–Puben Naboen? –Ja, jeg drakk to øl.
–Var Nina der? –Nei, hun er på nattkino.
–Å ja. Med Kristina? –Nei, en Malin, tror jeg.
Hva er det?
–Jeg ble gjenkjent. –Av ...?
En som har jobbet for Stein. Jeg har bare møtt ham noen ganger.
Faen, faen.
Jeg kan godt flytte tilbake til Sydney.
Jeg vet det, Gustav. Men vi er flere i denne familien.
–Hva vil du ha? –Ingenting, takk.
–Kom igjen. Jeg spanderer. –Nei, da vil jeg stå i gjeld til deg.
Kan vi få en vodka Red Bull?
–Jeg heter Zac. –Claire.
–Så fint. Vær så god. –Er den til meg?
Jeg drikker ikke i arbeidstiden. Jeg driver dette stedet.
–Nina. Skal vi gå, eller hva? –Vi blir litt til.
–Og du ville først ikke gå inn. –Heter du Nina eller Claire?
–Jeg heter Nina til...mellomnavn. –Greit. Ja visst.
–Kan vi ses der borte siden? –Ja.
–Syns du jeg er pen? –Ja...
Unnskyld. Nå må du gå videre.
–Zac! Kompis! Åssen går det? –Det går bra.
–Du vet at det er arbeidstid, hva? –Ja.
Og så glemte du å reservere et bord til meg.
–Ingen kan reservere bord her. –Det kan jeg!
Det bordet der borte i hjørnet. Fra nå av er det mitt. Greit?
Du er så jævla pen! Takk!
Gustav?
Gustav...
Vet mamma ...?
Nei.
–Men det var jævlig dumt. –Det gikk jo bra, ikke sant?
Vent.
Takk.
Sorry at jeg var kjip.
Vi må være forsiktige nå.
–Vakten? –Jeg heter Hanna Nordin.
Jeg skal besøke Niklas Nordin.
–Hei! –Jeg håper den er din.
Ingen andre kommer inn her. Se på den bastante sirkelformen.
Det betyr at den er min. Mye plass. Velutstyrt.
Hvordan har jentene det?
Vi har det bra. Det skal bare bli godt når dette er slutt.
–Har du snakket med Fickan? –Ja, det har jeg gjort.
Hva sa hun om det nye vitnet?
Nei, ikke noe spesielt.
–Fikk du noe navn? –Ja, hun nevnte noen. Men...
–Så ...? –Ja, så ...?
–Hvem er det? –Jeg vet ikke om jeg kan si det.
–For å kødde med meg? –Nei.
Fordi det er en...venn av meg.
Kattis?
Er det Sonja?
Søsteren min?
–Hun er tilbake. –Hvor lenge har hun vært her?
Jeg vet ikke. Og jeg vet ikke hvor hun bor.
Det spiller ingen rolle. Fickan sa at hun ikke vil vitne.
–Det går bra. –Hvor bor hun?
Jeg vet ikke hvor hun bor.
Det vil ordne seg.
Noen burde si til henne at hun ikke har noe å være redd for.
Ikke for noen. Faen, jeg skal jo bli far.
–Hun vet ikke at pappa er syk. –Nei, jeg vet det.
Det vil ordne seg.
Faren din vil ha tak i deg.
Niklas?
–Ville du noe? –Hei. Kom inn. Kom og sett deg.
–Marinaen. Er den din? –Ja.
Bra. Simon kjøper den av deg for tre ganger markedsverdien.
–Så blir det arven min til deg. –Det går ikke.
Hva da går ikke? Hva?
Jeg og Fredrik eide marinaen sammen.
–50–50? –Nei, Fredrik har...hadde 60.
65, faktisk. Så jeg kan ikke gjøre noe uten Sonjas godkjennelse.
Men Sonja...
–Au. –Hva faen er det som skjer? Pappa?
–Skal jeg hente hjelp? –Nei, sett deg ned. Au, for faen.
Jeg må bare strekke meg ut...
Sett deg.
Så hvor lenge har du tenkt å jobbe sammen med Östling?
Han er bra for klubben, så vi fortsetter sånn.
Iblant er du så jævla dum, Niklas.
Det kommer til å gå galt hvis du fortsetter å jobbe med Östling.
–Han er pålitelig, vi kjører videre. –Er Östling pålitelig?
–Skal jeg hente hjelp? –Nei, jeg klarer meg. Gå nå.
Er alt i orden?
Faen... Faen også!
Faen!
Absolutt. Jeg fikser det.
Speedy.
Vi snakkes senere. Morna.
Jeg trodde du var tom.
Juhana var på besøk. Vi hadde en times ubevoktet kvalitetstid.
Ut av ett hull, og inn i et annet.
–Her er en liten bryllupsgave. –Nei, for faen!
Når det gjelder planen vår, så får jeg nok penger snart.
–Hvordan? –Det kommer du til å merke.
–Men jeg trenger hjelp med noe. –Mot hvem da?
–Var den god? –Raw food–is er bedre.
Den er laget av dadler, cashewnøtter og vaniljepulver.
Raw food–iskrem høres helt sprøtt ut.
Meieriproduksjonen er kjip. Babykalver tas fra moren–
–bare for at vi skal kunne drikke melk...spise is og sånt.
Det er for jævlig.
–Hva er det? –Jeg kan da titte så mye jeg vil.
–Du er så merkelig. –Er jeg merkelig på en bra måte?
Ganske bra måte.
–Jeg skal handle. Blir du med? –Nei.
Jeg har så mye lekser, så du må sette meg av først.
Tekst: Tor Hundstad www.sdimedia.com